«Як
спілкуватися
з дитиною?»

Спілкування на рівних. Рівень очей.
Запитувати у дітей поради.
Цікавитись планами дитини та їх враховувати.
Схвалення взагалі.
Дозволяти дитині виражати почуття і ділитися своїми.
Зустрічати як кращого друга і проводжати.
Дозволяйте дитині робити помилки.
Тілесний контакт 2 – 3 рази на день як мінімум.

як НЕ потрібно хвалити

Похвала має властивість наркотику: ще й ще! І якщо було багато і стало менше, або взагалі не стало, у дитини може виникнути стан непотрібності, самотності і, можливо страждання.
Не можна хвалити за те, що досягнуто не своєю працею.
Якщо дитина не заслужила, не долала труднощів – немає за що хвалити.
Похвали потребує кожна дитина, у кожної є своя норма похвали,ця норма завжди змінюється, треба її знати.
Якщо дитина ослаблена, травмована фізично або душевно, хваліть її кожен день.

Покарання. Подумай,
навіщо?

Покарання не повинно шкодити здоров’ю – ні фізичному, ні психічному (воно має бути корисним)
Якщо є сумніви (карати чи ні) – не карайте.
За один раз – одне покарання. Навіть якщо вчинків скоєно багато, покарання може бути суворе, але одне за все зразу
Покараний – прощений. Сторінка перегорнулася, не згадуйте про це. Не заважайте починати життя спочатку.
Покарання – але без приниження. Якщо дитина відчуває перевагу Вашої сили над її слабкістю,вважає, що ви не справедливі – покарання подіє у зворотному напрямку.
Дитина не повинна боятися покарання.